![Image](https://www.brahbata.space/images/spacer1.gif)
![Image](https://www.brahbata.space/images/Earth_good.gif)
Blúdil som lesom, až som prišiel na malú čistinku. Mesiac a hviezdy svietili do sveta svojou jasnou, bledou žiarou a všade sa trblietala nočná rosa.
Mäkký mach, ktorý pokrýval zemitú lesnú pôdu počas mojej túry až sem, ustúpil na okraji čistinky fádnemu porastu. Starec už sedel na drevenej stoličke pri dubovom stole na voľnom priestranstve a čakal na mňa. Pod nohou mi praskla vetvička a starec sa na mňa pozrel. Pokračovala som k nemu a on mi naznačil, aby som si sadla vedľa neho.
Pozdravili sme sa pohľadom, vážnym a blízkym. V srdci som cítil ten príjemný pocit pohody a tepla, ktorý môže vzniknúť len pri večnom priateľskom putovaní.
Sadla som si na stoličku. Cestujúci potichu naplnil plechovku, ktorá na mňa čakala, červeným vínom. Vzájomne sme si pripili a chvíľu sme sedeli, ticho rozjímajúc v priateľstve.
Keď sa moje srdce dostalo do jeho mysle, požiadal som ho: "Prosím, priateľu. Povedzte mi, ako to kedysi prebiehalo vo vašom svete s týmito ľuďmi."
Starý muž sa pozeral na tmavé stromy v pozadí zdanlivej mýtiny, ale zdalo sa, že si ich nevšíma. Zahľadel sa do svojho srdca, spamätal sa, zamyslene si znova odpil z pohára a začal hovoriť.
"No, brahbata..." cestujúci začal svoju reč ľahko.
"Boj o smerovanie vášho sveta sa skončí inak, ako sa kedysi skončil pre môj ľud," začal. "Naše svety budú prežívať vzostupy a pády času, ale tvoj svet bude uzdravený." Zhlboka sa nadýchol a pozrel na mňa. Oči sa mu sametovo čierno leskli. S úsmevom povedal: "Duch sa vtedy rozhodol urobiť obrat v mojom svete, takže tento obrat vo vašom svete môže teraz ísť opačným smerom."
Starec zmĺkol a zašmátral vo vrecku po fajke. Zdalo sa, že premýšľa. Tiež som sa pozbieral a pokračoval v otázke: "Povedz mi o druhu X, Animus. Ako si myslíte, že môžem čo najlepšie prospieť svojmu svetu, svojmu ľudu?"
Pútnik si medzitým našiel zásoby v hĺbke kombinézy, naplnil si fajku šnupavým tabakom a zapálil si ju. Po zahriatí fajky si zhlboka potiahol, na chvíľu zadržal dych, vyfúkol dym a potom sa mi prihovoril. "Myslieť si, že ste múdrejší ako ostatní, je vždy nevýhoda. Neporaziteľnosť sa nedá prekonať chytrosťou. Vaše srdce vás povedie k duchu pravdy. Silu, skutočnú silu, možno dosiahnuť len oddanosťou. Čistota prvotnej túžby jedinej bytosti môže spečatiť osud celých svetov."
Vnútorne som počúvala jeho slová. Starý muž vo mne prebudil váhavé spomienky na minulé zážitky. Ešte raz si potiahol z fajky, zdanlivo zamyslene si pohladil bradu a potom pokračoval.
"Animus..." začal skôr pre seba ako pre mňa.
"Ani strážcovia posvätných spisov môjho ľudu nevedia, odkiaľ pôvodne pochádzajú. Sú staré, brahbata, veľmi staré. V našich záznamoch sa uvádzajú pod mnohými menami. Nepoznáme ani ich pôvodné meno, nehovoriac o mnohých možných významoch ich mena. Mnohé svety vo viacerých galaxiách ich nazývajú Aspen, niektoré Animus a my sme ich vždy nazývali len 'ľudia'."
Starec sa odmlčal. Zdalo sa mi, že uvažuje, aká časť jeho skúsenosti s "ľuďmi" by mohla byť pre mňa relevantná.
"No," pokračoval napokon zdanlivo nesúvisle po prúde myšlienok, ktorý ho predbehol, "v každom prípade - oni nás nakoniec neporazili, to naša vlastná arogancia, ktorú sme voči nim pociťovali, pretože sme sa vžili do seba, spôsobila, že vtedy ovládli náš svet."
Starec sa zrazu rozosmial, akoby si vyčítal hlúposť tvorov z dobytých svetov. Potom pokračoval. "Nikdy ich nepodceňuj pre ich údajnú malosť, brahbata, lebo potom nepoznáš vesmír a jeho spôsob života. Aj jeden z týchto tvorov dokáže udržať v šachu myseľ desiatich dospelých bojovníkov, ako ste vy, ak títo muži nemajú čisté srdce a jasnú myseľ. Nikdy sa nepozerajte zástupcom "ľudu" zblízka do očí, nikdy nespájajte svojho ducha s ich duchom, ak o nich vaša duša vie a vy nie ste pripravení. Ich vedomie, ich myslenie je nám také cudzie, že slabý mudrc objaví bezmocnú, prenikavú, chladnú vôľu, až keď sa s nimi stretneme na telepatickej úrovni. Zdá sa, že tí, ktorí o nich a ich skutočnej povahe nič nevedia, ich obchádzajú bez ujmy. Nezabudnite, že rádiové vlny môžete "prijímať" aj pomocou správneho detektora. Tieto vlny však "existujú", existujú bez ohľadu na to, či máte použiteľné meracie zariadenie. Druh X, "ľudia", tiež funguje len ako jeden kolektívny organizmus spomedzi mnohých iných vo všetkých svetoch."
Starec sa na chvíľu zastavil a pretiahol si končatiny. Jemne sa zasmial - možno preto, že si užíval zraniteľnosť svojho starnúceho tela. Potom pokračoval v rozprávaní.
"Sila 'ľudu' spočíva v zdanlivej malosti jednotlivcov - neprechádzajú bez povšimnutia, len bez povšimnutia. Napriek tomu sú všade vo vesmíre a jeden po druhom ovládajú svet, hoci takmer nikto nepozná, čo sú zač - strážcovia temnoty. A teraz, brahbata," pokračoval, "je na rade tvoj svet.....
Všetko na svete sa na seba podobá," pokračoval cestovateľ.
"Každý jednotlivý člen osiky je obdobou jednej bunky v tele. Sú telepaticky a energeticky silne prepojené a v neustálej vzájomnej interakcii. Len ako celok tvoria organizmus, ktorý vám chce účinne ublížiť.
A neustále cestujú po vašom svete. Deň čo deň, hodinu čo hodinu sem prichádza nespočetné množstvo ľudí. Nekonečne. Ich ochrana spočíva vo vašej nevedomosti.
Kedysi sme bojovali s mnohými druhmi," dodal starec a rezignovane si ani nevzdychol, "porazili sme každého zdanlivo nepremožiteľného obra, ktorý nám chcel ublížiť, ale naše mysle neboli pripravené na 'ľudí'. Preto, brahbata, sme tu teraz, aby sme vám podali naše vysvetlenie.
Každá z týchto bytostí je v neustálom kontakte s kolektívom. Nielen vo vašom svete, ale preniká do všetkých svetov, do ktorých sa šíri. A každá z týchto bytostí má spoločnú silu zlomiť ducha dospelých a silných bojovníkov, keď vystúpia z vedomia. Po napadnutí iných svetov, celých svetových systémov, ich však môžete zastaviť. Tak je to zapísané v knihe života a tak to budú kresliť hviezdy."
Sviečka na dubovom stole sa rozhorela do posledných plamienkov. Môj priateľ hľadel, zdanlivo nezmyselne a magicky uchvátený, do svetla, priamo do energie, ktorá bola základom všetkého života.
Obaja sme chvíľu mlčali. Potreboval som ticho, aby som strávil to, čo som počul, a on sa pravdepodobne tešil zo svojich dávnych zážitkov s "ľuďmi". Potom sa opäť ozval ten pocestný, môj pán z minulých dní.
"Animus je mocný vládca, lebo sa tak na prvý pohľad neprejavuje," povedal starec. Znovu sa napil z ostruhy a pokračoval. "Povedz mi, brahbata: ako bojuješ s nepriateľom, ktorý je príliš malý na to, aby sa považoval za nepriateľa? Kto je všade? Majú schopnosť ovládať vašu myseľ a vy si to ani nevšimnete. Mnohé druhy sú v ich službách a pod ich kontrolou. A práve tieto fyzicky väčšie druhy sú podľa vás vašimi hlavnými nepriateľmi.
"Ľud" možno poraziť len prostredníctvom schopností nášho srdca. Sila súcitu, ktorá je nad inštinktom zachovania druhu, je vašou najsilnejšou zbraňou. A tentoraz, brahbata, sa svet postaví a prekoná nepriateľstvo. Vždy si pamätajte, ako ste vnímali ich ducha, ako do vašej bytosti raz prenikol mihotavý výpočet ich kolektívneho vedomia. Zapamätajte si to - a tentoraz ich porazte - porazte!
"Ľudia".
__________________________________
Poznámka: Prvýkrát som o osikách počul asi pred 15 rokmi, keď som mal telepatické spojenie s priateľmi na druhej strane Mesiaca, ktorí mi o nich povedali. Neskôr - keď sa duchovne "nasýtili" - stretli mňa. Tu v Hombergu (už necestujem). Dorastajú do väčších rozmerov ako suchozemské mravce (najväčšie mravce, ktoré som doteraz videl, boli dlhé asi 3 - 4 cm) a vedci si myslia, že ide o druhy zavlečené z Južnej Ameriky alebo Ázie - ale nie je to tak. Spolupracujú s Atonom, Pánom Orionskej federácie. Máme skutočného spojenca: suchozemské pavúky. Pavúky sú tiež skvelí telepati a bojovníci. Myslia si, že my ľudia sme príliš veľkí slaboši, jednoducho preto, že oni sami sú bojovníci. A sú našimi spojencami proti osikám.
Vyhráme.
der SPIEGEL č. 5/28.1.2008
píše na strane 120:
Recept na úspech pre vojnové mravce
Mravec argentínsky (Linepithema humile) dobyl svet a v súčasnosti sa vyskytuje na šiestich kontinentoch. Vedci z Illinoiskej univerzity v Urbane teraz odhalili tajomstvo jej úspechu. Osem rokov pozorovali, ako tento hmyz dobyl kaňon Rice v južnej Kalifornii. Podľa štúdie sa novopríchodzí živočíchovia na ceste k cieľu riadia dvoma rôznymi stratégiami: najprv napadnú svojich miestnych príbuzných, aby ich zjedli, a neskôr systematicky vyčerpávajú zdroje potravy svojich konkurentov. Jedia a hladujú - s touto dvojitou stratégiou sú zjavne veľmi úspešné: pred príchodom do kaňonu Rice tam bolo 23 pôvodných druhov mravcov, ale v poslednej dobe len 2. Iba monitorovaním takýchto invázií v reálnom čase môžeme pochopiť dynamické procesy, vďaka ktorým nakoniec cudzie druhy zvíťazia", vysvetlil vedec Andrew Suarez.
"Zahrajme si na pána a sluhu"
Depeche Mode
Teraz - sily medzidimenzionálneho altruizmu používajú meč múdrosti, aby konečne zvíťazili.
![Image](https://www.brahbata.space/images/animusreal.jpg)
![Image](https://www.brahbata.space/images/spacer1.gif)